Najčastejšie chyby pri kladení keramických dlaždíc
Počet zobrazení 8761
V blogu je popísaných 5 najčastejších chýb vznikajúcich pri kladení dlaždíc. Tieto chyby znižujú kvalitu prevedenej práce ako aj životnosť dlaždíc. Preto by bolo pre Vás najlepšie, aby ste sa týmto chybám vyhli. Možno Vám pri tom pomôže aj tento blog.
![Najčastejšie chyby pri kladení keramických dlaždíc](/resize/e/1098/1098/files/blog/chyby02.jpg)
Dnes budeme hovoriť o najčastejších chybách pri kladení keramických dlaždíc.
Som presvedčený, že mnohí z Vás si budú myslieť, že som na niečo zabudol ... a som si istý, že máte pravdu, ale sústredil som sa na tie chyby, ktoré sa podľa mňa opakujú najčastejšie.
Prvou z týchto chýb je ukladanie keramických dlaždíc bez umiestnenia medzier. Šírka medzier musí byť aspoň 1 mm a podľa mňa je ešte lepšie, ak je šírka 2 mm. Viem, že mnohí z Vás so mnou nebudú súhlasiť, napr. v tom prípade, keď sa opravuje pôvodný obklad alebo dlažba.
Medzery medzi dlaždicami nemajú len estetickú funkciu. Plnia aj dôležité technické funkcie, ako sú: minimalizácia rozdielov v rozmeroch dlaždíc, absorbovanie povrchového napätia alebo aj rozptyľovanie kondenzácie a umožnenie rovnomerného rozmiestnenia malty. Ale je tu jeden detail, ktorý mnohí prehliadajú. Vďaka existencii týchto medzier je výmena poškodených dlaždíc oveľa jednoduchšia. Vďaka nim sa pri položení novej dlaždice vyhneme možným "dotykom" so susednými dlaždicami, čo zvýši kvalitu konečného výsledku pri vykonávaní opráv. Pre zabezpečenie rovnakých medzier medzi dlaždicami môžete použiť plastové krížiky pre obkladanie alebo nivelačné systémy, pomocou ktorých zároveň eliminujete nerovnosti pokládky dlažby.
Príklad kamennej dlaždice 45x45 cm umiestnenej bez medzery.
Druhou z týchto chýb je výber vhodného typu lepidla alebo spoja pre každý keramický materiál. Tradičná malta totiž „neudrží" všetko.
Ak má podklad a keramický materiál vysokú pórovitosť, budeme potrebovať mechanickú adhéziu (tradičnú maltu). Naopak, ak je pórovitosť aspoň jednej z vrstiev stredne-nízka, mali by sme do lepidla začleniť aj chemickú zložku (polymérové zlepšenie).
A od problému s výberom lepidla sme sa presunuli k tretej chybe: k umiestneniu dlaždíc na body z lepidla. Často sa hovorí: „Je to rýchlejšie! Lepšie spolu nivelujú! Alebo, takto sme to vždy robili!". Toto sú niektoré z viet, ktoré môžeme povedať, keď sa pýtame na túto "báječnú" techniku kladenia dlaždíc. Ale čo s minimálnym pokrytím 80 %, ktoré musíme dosiahnuť, aby sme zabezpečili správnu priľnavosť dlaždíc? A bubliny, ... viac ako len bubliny, vzduchové komory, ktoré sa vytvárajú? Toto sú prvotné príčiny zlomenia dlaždice pri pokuse o vŕtanie alebo pri páde misky alebo pohára v kuchyni. Správne kladenie dlaždíc nemá veľa tajomstiev. Ak kladieme stredne-vysoko poréznu dlažbu s tradičnou maltou, použijeme hrubú vrstvu pokrývajúcu celý povrch dlaždice. A ak aplikujeme polyméry pre zlepšenie vlastností lepidla, použijeme tenkú vrstvu, kde je povinné používanie zubatého hladidla.
Pod týmto odlúpením z dlaždice môžete vidieť vzduchovú komoru, čo je dôsledok kladenia dlaždíc na body z lepidla.
Nemôže to byť inak, štvrtá chyba je priamo spojená s treťou. Týka sa jednoduchej lepiacej metódy (lepidlo, ktoré sa rovnomerne nanieslo na podklad) pri lepení veľkoplošných dlaždíc. Veľkoplošné dlaždice sa musia vždy inštalovať pomocou metódy dvojitého lepenia (spätné nanášanie malty) bez ohľadu na to, či ide o podlahové alebo stenové dlaždice, interiérové alebo exteriérové. Týka sa to všetkých keramických dlaždíc väčších ako 30 × 30 cm.
Na záver, moja obľúbená chyba: rezanie úzkych prúžkov na spojoch stena-stena a podlaha-stena. "Vynútené" umiestnenie úzkych pásikov pri zmenách roviny je najjasnejším dôsledkom zlého rozmiestnenia dlaždíc. Vyhnúť sa použitiu týchto úzkych pásov je veľmi jednoduché. Postačí, keď si premeriate kladenie dlaždíc v rade od strednej dlaždice. Najjednoduchší spôsob je: na dĺžku dlaždice pridáme šírku úzkeho pásika a túto vzdialenosť rozdelíme na dve polovice. Výsledok sa rovná veľkosti prvého a posledného kusu dlaždice v rade a výsledkom práce bude, že vždy budeme mať dva kusy so šírkou väčšou, ako je polovica celej dlaždice. Pre rezanie obkladov a dlažieb sú vhodné ručné alebo elektrické rezačky.
Tento obklad by vyzeral určite oveľa lepšie, keby bolo najprv vykonané premeranie dlaždíc.
Pravdou je, že v mnohých prípadoch urobíme jeden rez naviac, ale uisťujem Vás, že výsledok bude oveľa lepší.
Ako som napísal už na začiatku, je veľmi pravdepodobné, že mnohí ľudia si budú myslieť, že som vynechal niektoré chyby, alebo dokonca, že som niektoré prehnal. Vaše skúsenosti môžete napísať do komentáru.